- 557

ČESKÁ REPUBLIKA 

ROZSUDEK
JMÉNEM REPUBLIKY

	Okresní soud v Novém Jičíně - soud pro mládež - rozhodl v hlavním líčení konaném dne 9.2. 2007 v senátě složeném z předsedkyně JUDr. Jany Veselé a přísedících Karly Holaňové a Dagmar Máchové, 

t a k t o :

Obžalovaní

1) ml. Xxx , 

nar. xxx v xxx, okres xxx, trvale xxx, okres xxx, t.č. ve Vazbě Okresního státního zastupitelství v Karviné, ve Vazební věznici v Ostravě, posledně svěřenec Výchovného ústavu Nový Jičín,

2) ml. Xxx ,

nar. xxx v xxx, okres xxx, trvale bytem xxx, svěřenec školského zařízení Výchovného ústavu - střední školy a školní jídelny v Novém Jičíně, Divadelní 12, okres Nový Jičín, t.č. ve Vazební věznici Ostrava,

 j s o u    v i n n i ,   ž e 

ml. Xxx

1/	dne 5.8. 2006 okolo 19.00 hodiny v Novém Jičíně, ve Smetanových sadech, poblíž zdejšího dřevěného altánku, zištně motivován sledoval chodce xxx, nar. xxx, následně jmenovaného doběhl, uchopil jej za oděv a odtáhl jej ke skupině svých známých, kde jej uchopil za obě zápěstí a současně své známé vyzýval, aby jmenovanému vytáhli z kapsy peněženku, načež po této jeho výzvě nezletilý xxx, nar. xxx přistoupil k xxx, z kapsy kalhot mu vytáhl peněženku a tuto předal mladistvému xxx, který z předmětné peněženky vytáhl finanční částku ve výši Kč 4.500,-- a o tuto se rozdělil s nezletilým xxx a dalšími jeho přítomnými známými, přičemž peněženku vrátil xxx, který poté z místa odešel,

ml. Xxx a Xxx

2/	dne 19.8. 2006 okolo 16.00 hodiny v Novém Jičíně, v lesoparku na pěšině vedoucí z výletiště Na Skalkách směrem k ulici Skalky společně s další nezjištěnou osobou, zištně motivováni předstoupili před chodkyni xxx, nar. xxx, čímž ji přinutili zastavit se, neboť z důvodu hustého porostu nacházejícího se v okolí pěšiny nebylo možno se jim vyhnout, následně se jeden z nich pokusil strhnout jmenované z krku řetízek, načež poté, co byl řetízek xxx zachycen, přetrhl předmětný řetízek a zlatý přívěsek, který mu zůstal v ruce, odcizil, poté mladistvý xxx strhl jmenované z ramene kabelku, přičemž při uvedeném jednání byl v rámci obrany xxx touto uhozen igelitovou taškou, která jí zbyla v ruce, následně z místa utekli a z kabelky společně odcizili peněženku s finanční částkou ve výši Kč 1.000,--, osobní doklady, platební kartu České spořitelny, a.s. vedenou na jméno xxx, platební kartu IS Home Credit nezjištěného čísla, úvěrovou kartu GE Money Bank nezjištěného čísla, kartu ke sporožirovému účtu poškozené vedenému u České spořitelny, a.s., tři mobilní přístroje značek Nokia 5110, Nokia 3100 a Siemens a svazek klíčů, vše v hodnotě Kč 9.750,--, přičemž kabelku s ostatními drobnějšími věcmi pohodili poblíž místa činu,

mladistvý Xxx

3/	dne 23.10. 2006 okolo 19.15 hodiny v Ostravě, v části Hrabůvka, na ul. Jubilejní před vchodem do domu č. xxx, zištně motivován přistoupil k xxx, nar. xxx a uchopil ji zezadu za ramena, načež tato se vysmekla, poté však uchopil koženou kabelku, kterou jmenovaná držela a o tuto se s ní přetahoval s takovou intenzitou síly, že došlo k přetržení uší předmětné kabelky, následně z místa i s kabelkou utekl, přičemž v kabelce se nacházely kožená peněženka s finanční hotovostí ve výši Kč 700,--, osobní doklady, platební karta Max Karta Poštovní spořitelny, a.s. nezjištěného čísla, mobilní telefon zn. NOKIA 3410, svazek klíčů, dámská kosmetika, osobní věci, dioptrické brýle v hodnotě Kč 5.000,--, flash disk s daty v nezjištěné hodnotě, čímž jí způsobil celkovou škodu ve výši nejméně Kč 13.120,--,

4/	dne 24.10. 2006 okolo 13.45 hodiny v Ostravě, v části Hrabůvka, na ul. Holasově mezi domy č. xxx a č. xxx přiběhl zezadu k xxx, nar. xxx a z levé ruky jí v běhu, při kterém ji chvíli táhl za sebou, vytrhl šusťákovou kabelku s peněženkou s finanční hotovostí ve výši Kč 1.700,--, osobními doklady a mobilním telefonem zn. Nokia 3120, vše v hodnotě Kč 3.800,-- a poté z místa utekl, přičemž uvedeným jednáním způsobil jmenované otok a hematom 2.– 4. prstu levé ruky, pro které musela vyhledat lékařské ošetření a které bylo léčeno přiložením dlahy po dobu 2 týdnů, 

5/ 	dne 25.10. 2006 okolo 16.10 hodiny v Ostravě, v části Hrabůvka, na chodníku na křižovatce ulic Hasičské a Letecké poblíž domu č. xxx, zištně motivován přistoupil zezadu k důchodkyni xxx, nar. xxx, udeřil jí dlaní do zad a současně uchopil látkovou kabelku, kterou jmenovaná držela v pravé ruce a tuto se pokusil vytrhnout jmenované z ruky, což se mu však nepodařilo, následně jmenovanou opětovně udeřil dlaní do zad, v důsledku čehož došlo k pádu jmenované na zem a poté jí kabelku již z ruky vytrhl a z místa i s kabelkou utekl, přičemž v předmětné kabelce se nacházely peněženka s finanční hotovostí ve výši Kč 260,--, osobní doklady, fotografie, pouzdro s dioptrickými brýlemi, lupa, deštník, dva časopisy Vlasta a další drobné věci, vše v hodnotě Kč 1.402,--, přičemž v důsledku napadení a pádu na zem utrpěla xxx otok a hematom dolního rtu, hematom v oblasti okolo levého oka, naražení levé ruky v oblasti lokte a ramene a oděrky na levém koleni pro které se léčila nejméně 10 dnů, přičemž doposud má bolesti v rameni a léčení dosud pokračuje, 

6/	dne 2.10. 2006 v době od 21.45 hodin do 21.55 hodin v Novém Jičíně, na ul. Štefánikově poblíž zdejšího autobusového nádraží, po předchozí domluvě s mladistvým xxx, nar. xxx, společně se jmenovaným těsně přistoupili k mladistvému xxx, nar. xxx, přičemž poté, co jmenovaného požádali o zapůjčení přesně nespecifikované finanční částky a poté, co jim byla jmenovaným předána kovová mince v hodnotě Kč 20,--, mladistvý xxx vytrhl poškozenému mladistvému xxx z ruky peněženku, kterou po prohledání poškozenému vrátil, neboť v ní nenalezl žádnou finanční hotovost, současně mladistvý xxx vytrhl poškozenému mlad. xxx z ruky kovovou minci v hodnotě Kč 50,--, což poškozený, který je chovancem VÚ v Novém Jičíně a oba zná jako agresivní osoby a rovněž zastrašen jejich chováním strpěl, poté však mladistvý xxx vytáhl poškozenému mlad. xxx z kapsy kalhot mobilní telefon zn. NOKIA 3310 v hodnotě Kč 940,--, v úmyslu si jej ponechat, na což poškozený reagoval tím, že mu jej vzal zpět, posléze však byl oběma pronásledován až na náměstí a ze strachu z pozdějšího pobití zapůjčil tento mobilní telefon k údajnému odeslání SMS zprávy xxx, který mu jej však po převzetí odmítl vrátit a ponechal si jej, čímž způsobili poškozenému mladistvému xxx celkovou škodu ve výši Kč 990,--

mladistvý Xxx

7/	ačkoliv si byl vědom toho, že mu byla rozsudkem Okresního soudu v Přerově ze dne 15.4. 2004 sp. zn. 2 Tm 7/2004, který nabyl právní moci 9.6. 2004, uložena ochranná výchova, kterou měl vykonávat ve Výchovném ústavu v Novém Jičíně, opakovaně se svévolně vzdaloval na různě dlouhou dobu z výchovného ústavu, a to :

a) 	dne 18.6. 2006, načež se zdržoval na různých místech v ČR až do 25.6. 2006, kdy se sám vrátil do uvedeného ústavu, 

b) 	dne 20.7. 2006, načež se zdržoval na různých místech v ČR až do 26.7. 2006, kdy se sám vrátil do uvedeného ústavu,

c) 	dne 5.8. 2006, načež se zdržoval na různých místech v ČR až do 14.8. 2006, kdy se sám vrátil do uvedeného ústavu,

d) 	dne 15.8. 2006, načež se zdržoval v Novém Jičíně, přičemž ještě téhož dne byl policisty dodán zpět do uvedeného ústavu,

e)	dne 16.8. 2006, načež se zdržoval v Novém Jičíně, přičemž téhož dne se sám vrátil do uvedeného ústavu

f) 	dne 17.8. 2006, načež se zdržoval v Novém Jičíně, přičemž téhož dne se sám vrátil do uvedeného ústavu, 

g) 	dne 18.8. 2006, načež se vrátil ve 23.40 hodin zpět, 

mladistvý Xxx

8/	ačkoliv si byl vědom toho, že mu byla rozsudkem Okresního soudu v Přerově ze dne 1.7. 2004, sp.zn. Rod 8/2004, který nabyl právní moci 1.12. 2004, uložena ochranná výchova, kterou měl vykonávat ve Výchovném ústavu v Novém Jičíně, opakovaně se svévolně vzdaloval z tohoto výchovného ústavu, a to:

a) 	dne 18.8. 2006 v 11.55 hodin, načež se zdržoval v Novém Jičíně až do 23.10 hodiny, kdy se sám vrátil do uvedeného ústavu,

b) 	dne 19. 8. 2006 ve 12.10 hod., načež se zdržoval na různých místech v ČR až do 20.40 hod. dne 22. 8. 2006,

c) 	dne 1.9. 2006 ve 12.20 hod., načež se zdržoval v Ostravě a na dalších místech v ČR až do 20.35 hodin dne 4.9. 2006, kdy byl v Ostravě zadržen policisty PČR OO Ostrava – Zábřeh 2,

d) 	dne 2.10. 2006, kdy utekl během společné vycházky z Výchovného ústavu Nový Jičín,  Divadelní 12 a zdržoval se na různých místech v ČR až do 20.35 hod. dne 3. 10. 2006, kdy se sám vrátil do uvedeného ústavu,

e) 	dne 4.10. 2006,  načež se zdržoval v Ostravě a na dalších místech v ČR až do 12.10. 2006, kdy byl v Ostravě zadržen policisty PČR OO Ostrava – Zábřeh 2,

f) 	dne 13.10. 2006, načež se zdržoval v Ostravě a na dalších místech v ČR až do 25.10. 2006, kdy byl v Ostravě zadržen policisty PČR OO Ostrava – Zábřeh 2,

t e d y 

mladistvý Xxx

ad. 1, 2/
- 	proti jinému užil násilí a pohrůžky bezprostředního násilí v úmyslu zmocnit se cizí věci, 

ad. 2/
- 	neoprávněně si opatřil nepřenosnou platební kartu jiného, identifikovatelnou podle jména a čísla, 

ad.  7/
- 	mařil výkon rozhodnutí soudu tím, že útěkem z ústavu podstatně ztěžoval výkon ochranné výchovy, která mu byla uložena soudem, 

mladistvý Xxx

ad. 2/, ad. 3-5/
- 	proti jinému užil násilí v úmyslu zmocnit se cizí věci, 

ad. 2/, ad. 3/
- 	neoprávněně si opatřil nepřenosnou platební kartu jiného, identifikovatelnou podle jména a čísla, 

ad. 6/ 
- 	přisvojil si cizí věc tím, že se jí zmocnil a čin spáchal na věci, kterou měl jiný při sobě,
- 	jiného pohrůžkou násilí nutil, aby něco konal nebo trpěl, 

ad. 8/
- 	mařil výkon rozhodnutí soudu tím, že útěkem z ústavu podstatně ztěžoval výkon ochranné výchovy, která mu byla uložena soudem,

č í m ž   s p á c h a l i

mladistvý Xxx

ad. 1,2/, 
- 	provinění loupeže podle § 234 odst. 1 trestního zákona,

ad. 2/
- 	provinění neoprávněného držení platební karty podle § 249b trestního zákona, 

ad. 7/
- 	provinění maření výkonu úředního rozhodnutí podle § 171 odst. 1 písm. d) trestního zákona,

mladistvý Xxx

ad. 2/, ad. 3-5/
- 	dvě provinění loupeže podle § 234 odst. 1 trestního zákona,

ad. 2/, ad. 3/
- 	dvě provinění neoprávněného držení platební karty podle § 249b trestního zákona,

ad. 6/
- 	provinění vydírání podle § 235 odst. 1 tr. zákona
- 	provinění  krádeže podle § 247 odst. 1 písm. d) trestního zákona

ad. 8/
-	tři provinění maření výkonu úředního rozhodnutí podle § 171 odst. 1 písm. d) trestního zákona  (ad. 8/a,b), ad. 8/c), ad. 8/d,e,f))

a   o d s u z u j í   s e :

	Oba podle § 234 odst. 1 tr. zákona za použití § 35 odst. 1 tr. zákona, § 31/1 zák. č. 218/2003 Sb. k následujícím úhrnným trestním opatřením odnětí svobody:
- ml. Xxx v trvání    2  /dvou/   let a   6   /šesti/   měsíců,
- ml. Xxx v trvání    3 /tří/  let a   3 /tří/   měsíců.
Odsouzení je u obou dvou obžalovaných nepodmíněné. 

	Ml. Xxx se podle § 39a odst. 2 c) tr. zákona    z a ř a z u j e     do věznice s ostrahou. 
	Ml. Xxx podle § 76 zák. č. 218/2003 Sb., § 5/3 zák. č. 169/99 Sb. vykoná trestní opatření odnětí svobody odděleně od ostatních odsouzených ve věznici nebo na zvláštním oddělení pro mladistvé s uplatňováním vnitřní diferenciace.

	Podle § 228 odst. 1 tr. řádu jsou obžalovaní    p o v i n n i   nahradit škodu takto:
ml. Xxx sám poškozenému:
- xxx, nar. xxx, bytem xxx, ve výši Kč 4.500,--,
ml. xxx a ml. xxx společně a nerozdílně poškozené:
- xxx, nar. xxx, bytem xxx, ve výši Kč 5.750,-,
ml. xxx sám poškozené:
-  xxx, nar. xxx, bytem xxx, ve výši Kč 11.620,--.

	Podle § 229/2 tr. řádu se poškozená xxx, nar. xxx, bytem xxx, odkazuje se zbytkem nároku na náhradu škody na pořad ve věcech občanskoprávních. 

O d ů v o d n ě n í :

	Dokazováním provedeným v hlavním líčení byl zjištěn a prokázán skutkový děj přesně popsaný ve výroku rozsudku. 

	Obžalovaný mladistvý xxx využil v přípravném řízení oprávnění nevypovídat a u hlavního líčení se vyjádřil pouze k bodu ad. 4/ obžaloby - ad. 1/ rozsudku. Uvedl, že v té době šel ze Skalek ve společnosti kamarádů a kamarádek, s nimiž se seznámil na útěku z výchovného ústavu, čichali toluen a pili víno. Pak šli k městu a chtěl se vrátit do výchovného ústavu. Zdržovali se ještě ve Smetanových sadech, kde byl upozorněn nezletilou xxx, které se říká jinak „xxx“, že jde poškozený xxx, který u sebe mívá peníze, protože si od něj již dříve peníze půjčila. Ten v té době šel s nějakým klukem, který jel před ním na kole. Vedle něho stál nezletilý xxx a on sám požádal poškozeného xxx, jestli by mu mohl dát nějaké peníze, on však řekl, že žádné nemá. Děvčata se do toho nezapojovala, stála opodál. Poškozený vytáhl peněženku, přičemž již neví, zda byl k tomu vyzván nezletilým xxx. Říkal, že mu půjčí Kč 100,--, viděl však, že má u sebe více peněz, všiml si bankovky o hodnotě Kč 1.000,--. Tuto mu vzal z ruky a vytáhl mu všechny bankovky, které zde měl. Tyto mu vzal proto, že byl na útěku a potřeboval je. O peníze si však řekl tím způsobem, že xxx požádal, ať mu peníze půjčí, je však pravdou, že ten mu řekl, že peníze nemá. Protože mu nevěřil, chtěl, aby mu vydal peněženku a řekl to rozkazovacím tónem. Byl si přitom vědom toho, že má oproti xxx fyzicky navrch, přičemž neví, zda měl z něho strach nebo ne. Faktem je, že v té době si peněžní prostředky k životu opatřoval krádežemi a loupežemi. Jinak se však žádného násilí vůči poškozenému xxx nedopustil, tento mu peněženku dal sám a také mu nevyhrožoval násilím. Je ochoten škodu uhradit, pokud bude ve výkonu trestu pracovat. T.č. je vazebně trestně stíhán Okresním státním zastupitelstvím v Karviné, pobočka Havířov, rovněž pro loupež, podvod a krádeže. 

	V bodě ad. 1/ je však ml. xxx v plném rozsahu usvědčován výpovědí poškozeného xxx, který popsal všechny okolnosti skutku shodně jak v přípravném řízení, tak u hlavního líčení. Připojil se také s nárokem na náhradu škody s částkou Kč 4.500,--, která mu dosud nebyla vrácena. Z jeho výpovědi vyplynulo, že byl jednáním mladistvého xxx zastrašen a z tohoto důvodu se jednání nebránil, přičemž mladistvý xxx se vůči němu dopustil násilí tím, že jej po celou dobu držel za zápěstí a přiměl jej, aby se s ním vrátil ke skupině dalších osob. Nezletilý xxx mu pak vytáhl peněženku a ml. xxx mu tuto pak vrátil s částkou Kč 1.000,--, neboť celkem měl v té době u sebe Kč 5.000,--. Bylo to v té souvislosti, že si zapomněl z peněženky vyndat částku, kterou předchozího dne dostal jako sociální dávky. V souladu s výpovědí tohoto poškozeného vypověděl též svědek xxx, nar. xxx, který byl vyslechnut na dožádání soudu Okresním soudem v Mělníku (viz čl. 494) a z jehož výpovědi rovněž vyplynulo, že viděl, jak byl poškozený chycen jedním z kluků za ruce, neslyšel však co říká, neboť  v té době popojížděl na kole a byl vzdálen před poškozeným asi 20 metrů. Když však viděl, že se xxx nachází v takové situaci, jel hned domů za švagrem, aby přivolal pomoc. Později švagr telefonoval xxx a slyšel, že mu poškozený sdělil, že byl držen za ruce a byla mu odcizena peněženka a z ní Kč 4.500,--. Popis pachatele tohoto svědka, který uvedl, že kluk, který držel xxx za ruce byl větší a tzv. udělaný s krátkými vlasy, odpovídá popisu obžalovaného ml. xxx. Svědek dále uvedl, že když se se švagrem vrátili do parku, tak se zde již žádné osoby nenacházely. Naproti tomu xxx, jakož i další nezletilé osoby - svědkyně xxx a xxx, vypovídaly ve prospěch obžalovaného xxx. Pokud však byli vyslýcháni jako svědci u hlavního líčení, a to nezletilý xxx a xxx, uvedli, že si již na případ vůbec nepamatují. V přípravném řízení pak všichni řekli, že byla řeč o půjčce a měli tedy za to, že poškozený mladistvému xxx peníze půjčuje. Z některých výpovědí pak vyplynulo, že tento rozdával peníze a tyto skutečnosti uvedl též samotný poškozený. Nezletilý xxx tvrdil, že nikomu peněženku nebral a soud jeho výpověď, stejně jako výpovědi xxx i svědkyně xxx z přípravného řízení, vyhodnotil jako nevěrohodné. Všichni si byli vědomi jisté účasti na spáchání tohoto protiprávního jednání, a zřejmě proto nevypovídají zcela pravdu. Naproti tomu poškozený i nezaujatý svědek xxx vypovídají shodně a věrohodně. Bylo tak prokázáno, že mladistvý xxx se v tomto případě za použití násilí a výhrůžného chování zmocnil částky Kč 4.500,-- ke škodě xxx. 

	K bodu 2/ rozsudku - ad. 11/ obžaloby oba mladiství nevypovídali jak v přípravném řízení, tak u hlavního líčení. Ze spáchání skutku, tak jak je popsán v obžalobě, jsou však usvědčováni poškozenou xxx, z jejíž výpovědi vyplývá, že v té době byla s vnuky na procházce v odpoledních hodinách v lesoparku Na Skalkách v Novém Jičíně, což je místo častých procházek osob žijících v Novém Jičíně, patřící již mezi tzv. rekreační zónu. V daném místě dochází též ke koncertům, jsou zde prolézačky pro děti a penzion, proto zde chodívají návštěvníci i se svými dětmi. Poškozená již v průběhu přípravného řízení v rámci poznávacího řízení podle fotoalba označila jednoznačně jako jednoho z pachatelů ml. xxx, zatímco ml. xxx nepoznala. U hlavního líčení však uvedla, že má za to, že se jedná o jednoho ze tří přítomných mladíků, přičemž ml. xxx označila jako toho, kdo ji odcizil kabelku, kterou měla přes rameno a kterou si přidržovala rukou, za situace, kdy krátce předtím jí zřejmě ml. xxx strhl z krku zlatý řetízek, který stačila ještě zachytit, ale jehož přívěšek tímto pozbyla. Kdo byl oním třetím přítomným na místě nebylo zjištěno. Poškozená vypověděla, že krátce na to pak viděla oba obžalované, jak se přehrabují v její kabelce a znovu začala volat o pomoc, nicméně přítomné osoby v okolí se domnívaly, že si s dětmi hraje hru a proto jí hned nevěnovali pozornost. Až po chvíli byla tedy na místo přivolána policie. Poškozená dále popsala obsah peněženky a celý obsah kabelky, která jí byla odcizena, včetně tří mobilních telefonů, z nichž 2 byly později zajištěny. Na základě vydaného příkazu k odposlechu telefonních hovorů bylo zjištěno, že dva mobilní telefony Nokia 5110 a Nokia 3100 byly v držení svědka xxx, který pak na základě poznávacího řízení, podle fotodokumentace poznal v obou obžalovaných osoby, které mu tyto mobily prodaly a popsal jako svědek, za jakých okolností k tomu došlo. Nepřímo i on potvrzuje, že se jednání dopustili právně oba mladiství obžalovaní. Výši škody stanovila samotná poškozená, která si každý z mobilních telefonů hodnotila na částku Kč 2.000,--, přičemž po vrácení dvou kusů mobilních telefonů se připojila s nárokem na náhradu škody s částkou Kč 5.750,--, což je nutno považovat za přiměřenou nejnižší možnou škodu, která jí byla takto způsobena. 

	Soud tak považuje za nepochybné, že v bodě ad. 2/ vyvinuli oba mladiství násilí za účelem odcizení cizích věcí, a to ve formě stržení zlatého řetízku z krku a následném odcizení kabelky proti vůli poškozené, která se snažila kabelku rukou přidržovat, ale jinak se tomuto jednání nestačila dostatečně bránit za situace, kdy měla s sebou 3 nezletilé vnuky a bála se i o jejich bezpečnost. Oba mladiství si vyhlédli starší ženu, která byla na procházce v odpolední době se svými třemi vnuky a v jednání jim nezabránilo ani to, že se jedná o poměrně frekventované místo, navíc se tohoto jednání dopustili ještě ve dne. Tyto okolnosti podstatně zvyšují míru společenské nebezpečnosti předmětného jednání. 

	K bodům 3/ až 5/ rozsudku - 17/ až 19/ obžaloby se mladistvý xxx doznal částečně. K těmto vypovídal jak v přípravném řízení, tak i u hlavního líčení. U všech útoků tvrdí, že se nedopustil žádného násilí, ani pohrůžek násilí a z jeho výpovědi se tak podává, že šlo o prosté útoky krádeže. Obžalobou bylo jednání v bodě ad. 18/ právně kvalifikováno pouze jako provinění krádeže podle § 247/1d) tr. zákona. V těchto bodech je však mladistvý usvědčován z násilného způsobu odcizení cizích věcí výpovědí poškozených xxx, xxx a xxx. Všechny tři útoky spáchal mladistvý v obvodu města Ostravy, v místě svého trvalého bydliště, a to stejně jako ml. xxx na útěku z výchovného ústavu. Jednání se dopustil jak ve večerní, tak i v denní době, a to ve vztahu ke starším ženám, nejzávažnější pak je útok ad. 5/, kde takto přepadl starobní důchodkyni xxx, nar. xxx. Všechny tři poškozené popsaly způsob násilného jednání, přičemž v bodech ad. 3/, 4/ šlo o vytržení tašky po přetahování nebo po delším tahání z ruky poškozených, které se jeho jednání snažily bránit, v důsledku čehož došlo u poškozené xxx k poranění druhého a čtvrtého prstu levé ruky, jenž si vyžádalo nejen ošetření, ale též nutnost přiložení dlahy na 14 dnů, což samo o sobě svědčí o tom, že skutečně k násilí, tak jak je popsala poškozená u hlavního líčení a též doložila dalšími lékařskými zprávami, došlo. U této poškozené pak mladistvý doznal, že odcizil s taškou finanční hotovost Kč 1.700,--. K tomu poškozená uvedla, že je to možné, neboť uvedla na policii jen minimální částku, kterou si byla zcela jistá. V bodě ad. 3/ svědčí o násilí již to, že při přetahování o tašku došlo k přetržení uší kabelky, ke škodě xxx, která se snažila vší silou bránit, neboť si byla vědoma toho, že v kabelce má mj. klíče od domu ke své nemohoucí matce, a že by se k ní jinak nedostala. Navíc zde měla, jak uvedla u hlavního líčení, též flash disk, na kterém měla nahrána data ohledně práce ve věci domácího násilí, za což očekávala odměnu ve výši Kč 20.000,-- a o tuto přišla. Doplnila též, že jí byly odcizeny i dioptrické brýle v hodnotě Kč 5.000,--, což v rozrušení na policii opomněla uvést. Tato poškozená se připojila s nárokem na náhradu škody, zatím co xxx a posléze i xxx od svého nároku ustoupily. Soud měl snahu xxx, s ohledem na její vysoký věk vyslechnout formou dožádání u Okresního soudu v Ostravě. Z vyjádření této poškozené, která byla již jako svědkyně v přípravném řízení vyslechnuta, se podává, že není schopna výslechu ani u tohoto soudu. Setrvala však i ve svém písemném vyjádření na své výpovědi, kterou již jako svědkyně učinila, a to, že ml. xxx ji opakovaně uhodil do zad, až upadla na zem a způsobila si zranění, pro které má doposud zdravotní potíže, zatímco dříve žádnými potížemi netrpěla. Její léčení netrvalo pouze 10 dnů, jak je uvedeno v obžalobě, ale v podstatě přetrvává doposud, jak už se to stává po násilném jednání u starších osob. Soud však s přihlédnutím k ustanovení § 88 tr. zákona právně nekvalifikoval toto provinění loupeže přísněji podle druhého odstavce. Přihlédl však k tomu, že v daném případě, kdy byla přepadena 82 letá žena za situace, kdy se s jinou, přibližně stejně starou kamarádkou bavila poblíž jejího domu č. xxx na veřejné ulici, bylo zvlášť společensky závažné, svědčící o tom, že mladistvý nemá vůbec žádné morální zábrany a neváhá za bílého dne na veřejné ulici a dokonce před dalšími osobami přepadnout osobu ve starobním důchodu, tuto fyzicky napadnout a okrást ji o kabelku, za účelem zmocnění se hodnotných věcí zde obsažených. V tomto bodě byla výše škody, stejně jako v předchozích dvou bodech vyčíslena znalecky. Znalecký posudek však vycházel z odcizení pouze jednoho časopisu Vlasta v hodnotě Kč 12,--, zatím co poškozená uvedla, že šlo o 2 výtisky po Kč 10,--, v tomto směru došlo k upřesnění výše škody. V souladu s výpovědí poškozené xxx vypověděla i svědkyně xxx, jejíž výpověď byla rovněž k důkazům čtena. 

	Ve všech shora rozvedených případech soud k důkazům použil též pořízenou fotodokumentaci, náčrtky míst činů a protokoly o hledání míst činů. 

	K bodu ad. 6/ rozsudku - ad. 14/ obžaloby ml. xxx bylo zjištěno, že tento chovanec výchovného ústavu společně s dalším velmi agresivním chovancem xxx, který se t.č. nachází ve Vazební věznici Ostrava pro závažnou trestnou činnost, dne 2.10. 2006 přistoupili za přítomnosti xxx, též chovance Výchovného ústavu Nový Jičín, těsně k chovanci xxx na autobusovém nádraží a požadovali po něm peníze s tím, že jsou na útěku. Tento jim zatajil, kolik peněz fakticky u sebe má a byl ochotný jim zapůjčit pouze částku Kč 20,--, když však tito uviděli, že má též Kč 50,--, mladistvý xxx vytrhl tuto částku poškozenému xxx z ruky, zatímco ml. xxx vytrhl poškozenému peněženku a protože měl poškozený pocit přesily tři proti jednomu, ze strachu si nechal toto jednání líbit. Následně ml. xxx vytáhl poškozenému xxx z kapsy mobilní telefon, avšak poškozený zmobilizoval své síly a vzal mu jej ihned zpátky v obavě, že by mu byl odcizen. Oba mladiství však šli stále za ním, i se svědkem xxx až na náměstí a ml. xxx na něj naléhal, aby mu půjčil mobilní telefon pod záminkou zaslání SMS zprávy. Poškozený se tomu bránil, ale posléze si uvědomil, že by mohl být i později těmito chovanci zbit a proto mladistvému xxx zapůjčil mobilní telefon s tím, že mu jej vrátí, tento mu však ihned řekl, že si jej nechá a poslal ho zpět na „barák“, jak nazývají budovu výchovného ústavu. Způsobili tak xxx škodu výši Kč 990,--. 

	Poškozený xxx nebyl v přípravném řízení vyslechnut jako svědek, ať již v rámci neodkladného úkonu nebo po zahájení trestního stíhání. T.č. se nachází na dlouhodobém útěku z výchovného ústavu a ani soudu se nepodařilo zajistit prostřednictvím policie jeho účast u hlavního líčení. T.č. je v pátrání policie. Soudu tak nezbylo, než upustit od výslechu tohoto svědka tak, aby nebyla zdržována vazební věc a vycházel pak jak z výpovědi samotného obžalovaného, tak i z výpovědi svědků - vychovatele pana xxx a přítomného chovance xxx. 

	Mladistvý xxx uvedl, že sice vzal poškozenému peněženku s uvedenými penězi a v podstatě se k uvedenému jednání doznal, nesouhlasí však s tím, že by se k poškozenému chovali nějak násilně. Soudem byl upozorněn na možnost přísnější právní kvalifikaci, a to buď jako provinění vydírání nebo provinění loupeže podle § 235/1 tr. zákona nebo § 234/1 tr. zákona s ohledem na výpověď zmíněných svědků. Vychovatel pan xxx uvedl, že se toho dne chovanec xxx vrátil do výchovného ústavu pozdě a značně rozrušen. Na vysvětlenou pak uvedl, že byl přepaden u autobusového nádraží v Novém Jičíně chovancem xxx a xxx, přičemž zde měla být ještě jedna osoba, v protokole je pak uveden i xxx, který však měl být na místě zcela pasivní. Vychovatel z tvrzení poškozeného shledal, že došlo k fyzickému násilí a tím, že šlo o loupežné přepadení. Usoudil tak z nesouvislých odpovědí poškozeného k jeho dotazům a  věc proto oznámil policii.  Dále pak uvedl, že xxx se ve výchovném ústavu nikdy agresivně neprojevoval a je zřejmé, že třem osobám by se neubránil. 

	xxx, který byl po celou dobu jednání obviněných přítomen, uvedl, že poškozený měl zjevně z chování obviněných strach, přičemž xxx mu z ruky vytrhl peněženku násilným způsobem. Poškozený mu byl ochoten dát pouze Kč 10,--, ale když mladistvý xxx viděl, že zde má více peněz, tak mu vzal celou peněženku, kde bylo ještě Kč 50,--. Mladistvý xxx chtěl vzít poškozenému i z peněženky SIM kartu, tuto vzal však on sám a vrátil ji poškozenému. Sám poškozený říkal, že má z nich strach, když jej obstoupili všichni tři, i když mu nikdo přímo nevyhrožoval. Pak šel směrem k ústavu, ale všichni ho následovali a xxx potom po něm chtěl mobilní telefon, aby si mohl napsat SMS. Tento mobilní telefon mu pak sám poškozený dobrovolně půjčil, ale mobilní telefon poškozenému xxx již nevrátil.

	Soud tak má za to, že i když nemohl být u hlavního líčení svědek xxx vyslechnut, z výpovědi obou těchto svědků je zřejmé, že ml. xxx ve společnosti chovance xxx poškozeného svým jednáním zastrašili, vzhledem k tomu, že je zná jako chovance z výchovného ústavu a nepochybně o nich ví, že jsou agresivní a měl strach, že kdyby je neposlechl, mohli by si to s ním později vyřídit. To, že opravdu z nich měl strach, se podává i z výpovědi vychovatele xxx, neboť se vrátil do výchovného ústavu ustrašený. Mladistvý xxx stejně jako mladistvý xxx si byli nepochybně své fyzické převahy vědomi a této zneužili. Soud pak má za to, že tímto způsobem přinutili poškozeného, aby strpěl jejich jednání a aby jim vydal peníze a posléze mobilní telefon, což poškozený opravdu ze strachu provedl. Vedle provinění krádeže podle § 247/1d) tr. zákona se tak nepochybně dopustili i provinění vydírání podle § 235/1 tr. zákona a soud tedy jejich jednání takto přísněji oproti obžalobě právně kvalifikoval. 

	V bodech ad. 7, 8/ rozsudku - body ad. 1-3/, 5-8/ obžaloby ve věci ml. xxx a v bodech ad. 9-10/, 12-13/, 15-16/ obžaloby u mladistvého xxx jsou rozepsány útěky těchto dvou chovanců z ochranné výchovy, kterou vykonávali ve výchovném ústavu v Novém Jičíně. I když zejména mladistvý xxx se z útěků vesměs sám vrátil, a to buď téhož dne nebo i později a pouze jednou byl přivezen po zajištění orgány PČR, zatím co u ml. xxx to bylo ve vícero případech, kdy byl ve svém bydlišti zajištěn policií a vrácen zpět do  výchovného ústavu, z jednání obou mladistvých je zřejmé, že zcela ignorovali soudní rozhodnutí o nařízení ochranné výchovy, ačkoliv si byli vědomi trestnosti tohoto svého jednání a z výchovného ústavu si spíš udělali zaopatřovací ústav, kde jim byly poskytnuty strava, ošacení a možnost vyučení zcela zdarma, aniž by si plnili povinnosti, které jsou spojené s ochrannou výchovou. Svévolně se vzdalovali tak, jak se jim zlíbilo, na těchto útěcích z ochranné výchovy se dopouštěli závažné trestné činnosti. Mařili tak účel soudem nařízené ochranné výchovy. K tomuto jednání se mladistvý xxx v podstatě doznal, ml. xxx se k tomuto v podstatě nevyjádřil. Zejména na čl. 90, 171 a také četnými dalšími listinnými důkazy jsou tyto jednotlivé útěky dokumentovány. 

	Na základě takto provedených důkazů a po jejich vyhodnocení jednotlivě i ve vzájemných souvislostech dospěl soud k následujícím právním závěrům:

Důkazy shora popsanými bylo prokázáno, že ml. xxx sám v bodě ad. 1/, oba mladiství v bodě ad. 2/ a ml. xxx v bodech 3, 4, 5/ se dopustili násilného jednání v úmyslu zmocnit se cizí věci a nepochybně tak svým jednáním naplnili skutkovou podstatu provinění loupeže podle § 234/1 tr. zákona. 

V bodě 2/ rozsudku a ml. xxx též v bodě 3/ rozsudku se mezi jiným zmocnili i platební karty poškozené, kterou pak stejně, jako další doklady, většinou i s taškou a dalšími věcmi odhodili, nicméně v době, kdy se věci zmocnili, má soud za to, že byli srozuměni s odcizením všech věcí, které se v zavazadlech poškozených nacházely. Jejich jednání bylo tedy i rozsudkem v souladu s obžalobou právně kvalifikováno též jako provinění neoprávněného držení platební karty podle § 249b/ tr. zákona. 

V bodě ad. 6/ rozsudku je jednání ml. xxx právně kvalifikováno jako provinění krádeže dle § 247/1d) tr. zákona, tak i jako provinění vydírání podle § 235/1 tr. zákona, neboť bylo prokázáno, že se mladistvý xxx dopustil odcizení věci, kterou měl jiný při sobě a přitom se celkově ve společnosti xxx choval vůči poškozenému xxx zastrašujícím způsobem a nepochybně si takto byl vědom šikany ze své strany i ze strany xxx. 

V bodech 7, 8/ rozsudku je pak jednání obou mladistvých právně kvalifikováno jako provinění maření výkonu úředního rozhodnutí podle § 171/1d) tr. zákona, neboť útěky z výchovného ústavu mařili ochrannou výchovu, která jim byla soudem nařízena. 

U mladistvého xxx přitom soud vyhodnotil některé útoky jako pokračující provinění, u některých je však zřejmé, že mladistvý pokračoval v páchání téhož jednání poté, co již pro jiný, stejný delikt, bylo proti němu zahájeno trestní stíhání a tento převzal předmětné usnesení.  Tím došlo k přerušení pokračování v trestné činnosti a další skutek pak byl právně kvalifikován jako nové provinění. Dopustil se tak samostatně dvou provinění loupeže, jakož i dvou provinění neoprávněného držení platební karty samostatně v bodě 2/ a poté v bodě 3-5 rozsudku, dále tří provinění maření výkonu úředního rozhodnutí, a to v bodě ad. 8a,b/, ad. 8c/ a dále pak v bodě ad. 8d-f/ rozsudku. 

	Při úvaze o trestním opatření soud vyhodnotil všechny rozhodné skutečnosti podle §§ 23/1 a 33/1 tr. zákona. Oba mladiství pocházejí ze špatného výchovného prostředí a v důsledku závadového chování byla u nich nařízena ochranná výchova jako nejpřísnější výchovné opatření, které lze ze zákona uložit. Tato výchovná opatření se však zcela minula svým účinkem, neboť oba již v minulosti opakovaně svévolně opouštěli výchovný ústav a na útěcích se pak dopouštěli rozsáhlé a závažné trestné činnosti, nejčastěji pak provinění loupeže. Pro toto provinění byl ml. xxx odsouzen již ve dvou případech a z tohoto důvodu má také dva záznamy v opise rejstříku trestů. V obou případech mu bylo uloženo trestní opatření odnětí svobody v trvání 1 roku, které již vykonal, a ke kterým nelze přihlížet jako k přitěžující okolnosti s ohledem na zahlazení ze zákona dle § 35/1 zák. č. 218/2003 Sb.. Při hodnocení osoby obžalovaného ve smyslu § 31/1 tr. zákona je však nutno přihlédnout k tomu, že ke stejné trestné činnosti již projevil sklony a s ohledem na celkové negativní chování je zřejmé, stejně jako u mladistvého xxx, že uložením jiného, než nepodmíněného trestního opatření, by nebylo dosaženo účelu trestního řízení. Rovněž mladistvý xxx byl již jednou odsouzen pro provinění loupeže a vykonal nepodmíněné trestní opatření odnětí svobody v trvání jednoho roku. Podruhé byl odsouzen Okresním soudem v Novém Jičíně pod sp. zn. 1Tm 37/2006 pro provinění dle § 171/1d) tr. zákona rovněž v souvislosti s útěkem z výchovného ústavu a předmětného jednání se dopustil ve zkušební době, k čemuž je nutné přihlédnout jako ke speciální recidivě. Mladistvý xxx je t.č. trestně stíhán pro další loupež, podvod a další trestnou činnost Okresním státním zastupitelství v Karviné, pobočka Havířov, kde je t.č. také vazebně trestně stíhán. V daném případě se dopustil dvou útoků provinění loupeže a četných útoků maření výkonu úředního rozhodnutí, v jednom případě též provinění neoprávněného držení platební karty. Naproti tomu mladistvý xxx, který ještě nedosáhl 18 let a je asi o 7 měsíců mladší, se v daném případě dopustil dvou provinění loupeže spáchaných 4 útoky a další rozsáhlé trestné činnosti právně kvalifikované částečně stejně jako u mladistvého xxx, navíc pak provinění vydírání a krádeže. I z posledních posudků založených ve spise se podává, že jsou mladiství velmi narušenými osobami. Ze zprávy OSPOD, na čl. 491 - 492 se podává, že ml. xxx, který se v dané věci nachází ve vazbě ve Věznici Ostrava, při návštěvě 30.11. 2006 uvedl kurátorce pro mládež, že ničeho nelituje, že předpokládá, že mu bude uložen 5 letý nepodmíněný trest, s čímž je srozuměn. Čas ve vazbě tráví spokojeně sledováním televize a hovorem s dalšími vazebně stíhanými jedinci. Ze zprávy na čl. 480 se podává, že i mladistvý xxx je t.č. prošetřován pro podezření z další násilné trestné činnosti, spáchané ve společnosti s ml. xxx. Ani z postoje tohoto mladistvého xxx se nepodává, že by svého jednání nějak litoval a že by na své jednání pohlížel nějak sebekriticky. Obhajoba obou mladistvých je účelová, ve snaze zmírnit trestní postih. Pokud se i částečně k trestné činnosti doznávají, pak nejde o úplné a kajícné doznání, které by soud mohl považovat za polehčující okolnost. Naopak jim přitěžuje souběh více deliktů, dále to, že v trestné činnosti pokračovali po delší dobu a četnost skutků, jakož i okolnosti, zejména u závažných deliktů, tak jak jsou výše v rozsudku popsány. S ohledem na četné přitěžující okolnosti soud shledal, že na oba mladistvé je již nutno výchovně působit důraznějšími nepodmíněnými trestními opatřeními odnětí svobody, uloženými podle § 234/1 tr. zákona za použití § 35/1 tr. zákona a § 31/1 zák. č. 218/2003 Sb. Mladistvému xxx bylo vyměřeno trestní opatření v trvání 2 let a 6 měsíců a ml. xxx, s ohledem na větší rozsah trestné činnosti, v trvání 3 let a 3 měsíců, přičemž zejména u něj soud přihlédl k bodu ad. 5/ rozsudku, jako k hraničnímu případu s těžkou újmou na zdraví u poškozené starobní důchodkyně. Vzhledem k tomu, že ml. xxx je t.č. již starší 18 let, trestnou činnost páchal úmyslně a bylo mu uloženo trestní opatření v trvání delší než 2 roky, byl ze zákona pro účel výkonu trestu zařazen do věznice s ostrahou, zatím co ml. xxx ještě do věznice nebo na zvláštní oddělení pro mladistvé s uplatňováním vnitřní diferenciace. 

	S nárokem na náhradu škody se řádně a včas připojili poškození xxx, xxx a xxx. V bodě ad. 1/ nese trestní odpovědnost za škodu ve výši Kč 4.500,-- způsobenou xxx ml. xxx a podle § 228/1 tr. řádu byl proto zavázán, aby tuto škodu poškozenému uhradil. Oba mladiství pak byli zavázáni, aby společně a nerozdílně uhradili poškozené xxx škodu ve výši Kč 5.750,--, což je škoda, která jí zůstala po vrácení 2 ks zajištěných mobilních telefonů. Rovněž xxx byl vrácen zajištěný mobilní telefon a zůstala jí tak škoda včetně odcizených brýlí ve výši Kč 11.620,--. Pokud se pak tato poškozená připojila i s nárokem na náhradu škody v souvislosti s odcizeným flash diskem, na němž měla uloženu část materiálu, za který měla obdržet částku Kč 20.000,--, objasnění výše škody v tomto směru by vyžádalo dalších důkazů, které by byly nad rámec adhezního řízení. Se zbytkem nároku na náhradu škody byla tedy tato poškozená odkázána na řízení ve věcech občanskoprávních a ml. xxx byl zatím toliko zavázán k tomu, aby této poškozené nahradil částku ve výši Kč 11.620,--.

P o u č e n í :         Proti tomuto rozsudku je přípustné odvolání ve lhůtě 8 dnů od doručení jeho                         písemného vyhotovení, ke Krajskému soudu v Ostravě, prostřednictvím podepsaného soudu.

Státní zástupce a obžalovaný mohou podat odvolání pro nesprávnost kteréhokoli  z výroků, poškozený, který uplatnil nárok na náhradu škody, pro nesprávnost výroku o náhradě škody. Odvolání je vždy možno podat též proto, že takový výrok učiněn nebyl, nebo i proto, že bylo porušeno ustanovení o řízení, jež předcházelo rozsudku.

Odvolání musí být ve stanovené zákonné lhůtě řádně odůvodněno tak, aby z něho bylo patrno, ve kterých výrocích je rozsudek napadán a jaké vady jsou vytýkány rozsudku nebo řízení, které řízení předcházelo. Z odvolání státního zástupce musí být patrno, zda se podává, byť i z části  ve prospěch nebo neprospěch obžalovaného.

Okresní soud v Novém Jičíně
dne 9.2. 2007

JUDr. Jana Veselá, v.r.
předsedkyně senátu
Za správnost vyhotovení:
Taťána Kuzmová